25. huhtikuuta 1945 Vapautuspäivä
Sota on ohi.
Miksi?
Nopeasti, toverit, Stalinin nimeen!
Mustapaidat ovat täällä!
Äkkiä! Villikissa, se partisaani.
Minäkin haluan aseen.
- Mitä teet? Päästä irti. - Minäkin haluan aseen.
Katkaisinhan puhelinlangatkin, joten osaan kyllä kantaa asetta.
Älä nyt, Villikissa. Anna yksi minulle. Sinä lupasit.
Mitä oikein odotat?
Ota tämä. Lipaskin.
Tässä. Mihin sinä menet?
Minäkin haluan tappaa!
Tämä on Isänmaallisten partisaanien Italian vapautusprikaati.
Olemme juuri vallanneet radioaseman Milanossa.
Kaupunki on vapautettu.
Vapaa Milano tervehtii maanmiehiään.
Toistan: tämä on lsänmaallisten partisaanien Italian vapautusprikaati.
Tänä jännityksen ja ilon historiallisena hetkenä
meidän tulee muistaa niitä, jotka antoivat henkensä
päättääkseen Italian orjuuden natsivallan alaisena.
Muistakaamme erityisesti...
Leonida, mitä sinä täällä teet?
En huomannutkaan sinua.
Mitä hölynpölyä tämä on? Anna se ase minulle.
Päästä irti!
- Eläköön Stalin. - Oletko seonnut päästäsi?
..Partisaanien vapautusprikaati.
Olemme perineet fasisteilta kurjuuden...
Eläköön Stalin.
Attila ja Regina.
Attila ja Regina!
Ammu, Attila!
- Tapa hänet! - Lutka!
Regina!
Attila!
Minä tulen!
Anna tulla!
Pääskyset ovat palanneet.
Odota.
Isoisäni kuoli täällä.
Nouse ylös!
Istu alas.
Istu!
Amerikassa jokaisella lehmällä on oma juomakaukalonsa.
Amerikan lehmät ovat onnekkaita.
Etkö halua Amerikkaan, Leonida?
Kutsu minua Olmoksi.
Luulin, että nimesi on Leonida.
Olmo on partisaaninimeni.
- Tiedätkö, kuka Olmo oli? - Tiedän, että hän oli urhein.
Urhein.
Mitä mieltä olet isännästäsi?
Enää ei ole isäntiä.
Monta vuotta aiemmin
Verdi on kuollut!
Giuseppe Verdi on kuollut!
Työnnä! Työnnä!
Se syntyi!
Katso, miten hienon vauvan tein.
Jatka. Se tulee.
- Sulje ovi, Rosalba. - Hiljaa, lapset. Suut kiinni.
- Poika tuli! - Toinen suu ruokittavaksi.
- Rosina sai pojan! - Toinen persus pyyhittäväksi.
Poika tuli!
Älä koske häneen, Rigoletto, ettei hän saa kyttyrää.
Hän synnytti pojan!
Poika tuli! Saimme toisen pojan!
Kirottu nainen.
Poika tuli!
Kuulitko, kurjimus?
Äpärä syntyi ennen isännän poikaa.
Haen kepin ja tulen sinne ylös.
Työnnä, Eleonora. Se tulee, tunnen sen.
Kovempaa! Työnnä!
Työnnä!
Lutka.
lsä. lsä!
Alfredo on syntynyt!
Sama nimi kuin minulla.
Entä jos se on tyttö?
Ei kai se ole tyttö.
Isä, erotan kyllä pojan tytöstä. Hänellä on kaikki oikeat vehkeet.
Hänellä on jo isänsä ilme.
Ja isoisänsä rahat.
Miten sievä pieni poika.
Giovanni.
- Mitä? - Miten äiti voi?
- Hyvin. - Anna hänelle suukko puolestani.
"..taivaan siunaama...
"Eedenin puutarhasta poimittu...
"Peri Herran hyvyys,
"hurskas sydän, patriarkan hyveet..."
Hiljaa!
- Giovanni. - Niin, isä.
Kirjoita sille naistennaurattaja-veljellesi. Minä sanelen.
Kyllä, isä.
"Ottavio..." Eikö sinulla ole mitään, millä kirjoittaa?
"Ottavio Berlinghieri, Hotel des Bains, Lido, Venetsia.
"llmoitus syntymästä - 1900-luvun ensimmäinen Berlinghieri, stop.
"Jos Jumala suo, hänestä ei tule kaltaistasi.
"Onko löytynyt vaimoa, kysymysmerkki. Rakkaudella, isä." Saitko sen ylös?
- Totta kai, isä. - Hyvä.
Sisar Desolata on täällä!
- Rakas veli. - Poika tuli.
Loistavaa!
Voitte viedä arkut sisälle,
sillä en koskaan palaa siihen nunnaluostariin.
Monsignor on nykyään niin julma.
Hän suosii noviiseja ja laiminlyö minua.
He ovat niin huonoista suvuista. Eräänäkin päivänä...
- Hattuni. - Alfredo.
Kyllä, signor Padrone.
- Herra olkoon kanssanne. - Ja teidän henkenne kanssa.
Pappeja täälläkin. Se on salaliitto.
Mitä siellä näkyy, kyttyräselkä?
Se on lumen peitossa, kuin talvella.
- Mitä muuta? - Katedraalin tornit.
- Mitä muuta? - Pulloja.
- Pullojako? - Pulloja!
Se on kuin paratiisi, ja te olette padrone, herra ja isäntä,
ja minä Pyhä Pietari, jos annatte avaimet.
- Ei enempää töitä tänään. - Kiitos, padrone.
Seis! Tässä. Juokaa.
Sinulle. Seis. Ei enää töitä tänään.
Enzo, erikoisviiniä.
- Juhlikaamme. - Terveydeksi, padrone.
- Missä Dalco on? - Leo on viinitarhalla.
Tuo on viimeinen pullo!
Entä minä?
- Tässä lukee "kuohuvaa samppanjaa". - Onko se häihin vai hautajaisiin?
Viinitarhassa.
Kohtalon johdatusta. Syntyivät samana päivänä.
Ja sehän vaatii maljan nostamista.
Signor Alfredo, tiedättekö, montako meitä Dalcoja täällä on?
Olen seonnut laskuissani.
Kun käymme syömään, meitä on 40 pöydän ääressä.
Olet onnekas mies, Leo. Myönnä pois.
Hän on ehkä äpärä, mutta on hän sentään poika.
Eivätkö pojat syö kuin muut?
Mikä helvetti sinua vaivaa?
Se on luonnollista. Talonpojat saapuivat maailmaan ensin,
- herrat vasta sitten. - lsännät, talonpojat. Roskaa!
- Synnymme tasa-arvoisina! - Tasa-arvoisinako?
Mitä te siellä seisoskelette?
Juokaa, paskiaiset!
Juo kanssani.
Juommeko vai emme?
Synnyimme yhdessä. Kai se jotain merkitsee.
Ehkä sitä, että kuolemme yhdessä.
Paskaläjäfilosofi.
Omani opiskelee lakia.
Omastani tulee varas.
Sama sitten tehdä hänestä pappi.
Tämä viini ei ole meidän. Liian kuivaa.
Minäkään en pitänyt siitä.
Rigoletto, juokse kaupungintalolle. Sano, että pojan nimi on Alfredo.
Berlinghieri, Alfredo,
vanhemmat Giovanni ja Eleonora, omaa sukua Rosetti.
Leo, minkä nimen annat omallesi?
Minkä nimen annat omallesi?
Olmo.
Jalavan mukaan.
Vanhemmat: edesmennyt Oscar ja Rosina Coppo.
Oscar on ollut jo neljä vuotta kuolleena.
Aivan. Näytä kunnioitusta kuolleille.
Paskiaiset.
Keskellä kesää
Polttavassa kuumuudessa
Syntyi kaksi poikalasta
Samalla hetkellä!
Rigoletto, ota tästä juotavaa!
Ääliöt.
Hän tarvitsee vain kupin viiniä!
Voi sitä talonpojan äpärää
Jonka kohtalo liitti
Isännän pojanpoikaan
Joka rikkaudet ja vallan peri...
Mitä mieltä olette?
Leo. Tule sinäkin kokeilemaan.
En nouse sen punaisen paholaisen kyytiin.
En tiedä, kumpi on nopeampi:
mies, jolla on hevonen ja kone, vai mies, jolla on sydän ja lihasta.
Vähän nopeammin!
Noin.
Mitäs sanot? Puoli eekkeriä...
..kymmenessä minuutissa yksinäni. Kuudella miehellä menisi puoli päivää.
Entä tämä?
Et voi sanoa tätä hyvin tehdyksi työksi, signor Giovanni.
Katso, miten se jättää heinää.
Ei vähä heinä haittaa. Eihän?
Etkö sinä tyhmä härkä ymmärrä, että tämä on tuontikone?
Meillä on laakson ensimmäinen mekaaninen haravakone.
Onnellisia ne, joille se tulee viimeisenä.
Kuka tarvitsee konetta, joka näyttää hyeenalta?
- 19! - Ne haisevat, ja olet ällöttävä.
20!
Ei tämä vielä mitään.
- Suutele sitä. Puraise sitä. - Hyppää järveen!
Olmo on äpärä!
Syö tämä ja joudu helvettiin.
Pelkuri!
Juokse vain, jänishousu.
Itse olet jänishousu. Kiusaat tyttöjä ja vauvoja.
Et osaa edes seurata johtajaa!
Osaanpa.
Mene pissaamaan taskuusi!
Näytän sinulle.
Mitä sinä teet?
Nain maata.
- Mitä sinä nyt teet? - Kuuntelen, kun isäni puhuu minulle.
Pylväässäkö?
En kuule mitään.
- Oletko hullu? - Katsotaan, kuka pelkää ja kuka ei.
Kun se menee yli, sulje silmäsi tai tulet sokeaksi.
Varmistan, ettet karkaa.
Ei! Päästä minut!
Siinäs näet! Olet pelkuri!
Olmo!
Oletko kuollut vai elossa?
Ding dong.
Ei piru perinyt, on padrone pelästynyt.
Kuinka kaukana Peltojen madonna on?
Yhtä kaukana kuin aina ennenkin - kolme kilometriä.
Näin kerran niin pitkän junan, että se ulottui täältä pyhäkköön.
Housuissani on juna, joka on vielä pidempi.
Hän vain kerskailee.
Näitkö sen hökötyksen ulkona?
Et halua käyttää sitä, koska pelkäät.
Olet edistyksen vihollinen.
Sen hökötyksen avulla teen vähemmän töitä, ja sehän sopii.
- Kuka sen maksaa? - Padrone, kuka muukaan?
Kaikki paitsi padrone.
Me työläiset maksamme laskun. Sitä varten me olemme.
Hän tartutti sen sinuun. Katso näitä syöpäläisiä.
Olmo antoi kaikille täitä.
Poikasi on likainen. Hänestä pitää pestä täit.
Totta kai. Jonkun täytyy auttaa minua.
Pikku Olmosi pakotti tänään pikku Ninani syömään elävän sammakon.
Mitä te filosofiasta tiedätte?
Ette yhtään mitään.
Olen ainoa, joka on ollut kokouksissa yrittämässä perustaa liittoa.
Jokaisen, joka ymmärtää, tulee käydä kokouksissa
ja matkustaa saarnaamassa uutta oikeutta onnettomille talonpojille,
jotka tekevät koko elämänsä töitä niska limassa,
eikä kukaan muu hyödy kuin padrone.
Aamen.
Katso tuota!
Kuka itkee?
Rosina haluaa lähettää Olmon pappiskouluun.
- Miksi? - Poika on itse paholainen.
He haluavat viedä poikani pois minulta.
Tehdä hänestä papin.
Mikään ei ole ilmaista. Sinulla oli hauskaa. Nyt on maksun aika.
Se voi tapahtua kenelle vain.
Älä viitsi. Minusta hän teki enemmän kuin muut.
Äpärästä tulee aina paha.
Äpärä.
Kuka sanoi "äpärä"?
Talossani ei ole äpäriä.
Olmon isä on yksi meistä. Eikö olekin?
Rosina, eikö olekin?
Sano se. Sinä tiedät.
Niin se on. Totta kai tiedän sen.
Jos minä en sitä tiedä, kuka sitten?
Olmo!
Sinua kutsutaan. Se on Leo.
- Dalco, Olmo. - Mihin hän menee?
- Tuossa hän on! - Päästäkää irti!
- Nosta hänet pöydälle. - Ylös!
Dalco, Olmo, nyt kun olet kasvanut...
Ja pissaat vieläkin housuun.
Tule tänne.
Muista, että vaikka opit lukemaan ja kirjoittamaan,
olet silti aina Dalco, Olmo, talonpoikien poika.
Tuomittu nälkään.
Menet armeijaan.
Näet maailmaa. Opit ehkä tottelemaankin.
Jos sinua potkitaan persuksille yötä päivää.
Otat vaimon.
Teet töitä elättääksesi lapsesi.
On parasta oppia olemaan kärsivällinen.
- Kuka sinä silti tulet aina olemaan? - Dalco, Olmo.
Se sinä olet, Olmo. Talonpoika!
Ymmärrätkö? Tässä talossa ei ole pappeja.
- Mitä sinulla on kädessäsi? - Ei mitään.
Signor Giovanni antoi sen minulle. Myin hänelle sammakkoni.
Jos se on sinun, se on meidän kaikkien.
- Liian korkealle, minä putoan! - "Liian korkealle, minä putoan!"
Putoaisitkin ja katkaisisit niskasi. Olet itkupilli.
Alfredo, Regina, tulkaa syömään.
Kortti veljeltäni, pariisilaiselta.
"Täällä valon kaupungissa ajattelen teitä kaikkia hellyydellä.
"Parhain terveisin, Ottavio."
Alfredo!
Hellyyttä ja parhaat terveiset! Hän ei ole kirjoittanut yli vuoteen.
Hän ei koskaan tuntenut tätä kodikseen.
- Hän halveksii meitä. - Mitä? Liioittelet.
Veljesi osaa elää.
Pariisi, Maxim's, samppanja, gigolot.
Me teemme uhrauksia, ja hän tuhlaa rahaa.
- Mikset tule, kun kutsutaan? - Regina!
- Tarjoilen. - Meheviä sammakoita.
Oikein lihaisia. Alfredo.
- Ei sammakoita. - Älä ole tuollainen vauva.
- Ne ovat ällöttäviä. Kamalia. - Muista hyvät tavat.
Armeijassa tulet toivomaan, että saisit jotain näin herkullista.
Paska...puhetta.
Oliko tuo veljeni, joka puhui?
Regina.
- Keitä nuo kaksi ovat? - Kysyt sitä joka ilta.
Siskoni ja hänen tyttärensä Regina.
Alfredino.
Illalliseni.
Mene ja tule heti takaisin.
Hän pahenee päivä päivältä.
Kuinka kauan hän vielä kestää?
Kärsivällisyyttä.
Veljeni on minua kahdeksan vuotta nuorempi,
ja odotat jo hänen kuolemaansa.
Kuvittele Ottavio tänne sillä verukkeella, että on vanhin,
esittämään herraa ja isäntää.
Hän syntyi aitona säätyläisenä.
Niin kuin minäkin. En todellakaan syntynyt nunnaksi.
Minustakin tulee isona nunna.
- Haluatko ampua? - Voi kyllä.
Tartu tukkiin. Oikea kyynärpää ulos.
Molemmat silmät auki.
- Näetkö tuon korppikotkaperheen? - Näen.
Näetkö sen vanhan ja mustan, teräväsilmäisen?
- Näen. - Se on maalisi.
Pam. Pam.
Osuit siihen!
Kuvittele, mikä sokki.
Mieheni meni konkurssiin ja karkasi Etelä-Amerikkaan
jättäen vaimonsa ja pienen tyttärensä pennittömiksi.
- llman teitä kaikkia... - Älä, Amelia.
Enkö näe isääni enää ikinä?
Hän on nyt uusi isäsi. Etkö olekin, Giovanni?
Totta kai. Kuka muu heitä elättäisi?
Kutsu minua silti sedäksi.
Tuolla he ovat.
- Minä otan Reginan. - Ei, Regina on minun.
Tähtää! Tulta!
Suoraan silmien väliin.
Sitten sakaalit.
Valmista? Tähtää, tulta!
No mitä?
Vanha hölmö.
Takaisin pöytään.
Käskin palata pöytään.
Ja sinä. Häpeäisit.
Pöytään. Liikettä!
Idiootti.
Häpeäisit - ikäisesi mies.
Välillämme on valtameri.
Minun ja teidän muiden välillä -
valtameri!
Pelkkää puhetta.
Ostetaan koneita.
Paikka menee perikatoon.
Löydät pian sen niittokoneen perseestäsi, herra Modernisoija.
Syö ruokasi.
Joudut helvettiin, jos et syö.
Pissaa taskuusi.
- Missä sinä tuollaista kieltä kuulet? - Ystävältä.
En anna senttiäkään enkä pienintäkään maapalaa.
- Usko se. - Isäsi suosii Ottavioa.
Olen täällä vain, koska tila kuuluu vielä minulle.
Kaikki minulle! Muuten minä...
Arvaa, mitä tunnen häntä kohtaan.
Olen kateellinen. Aivan, kulta.
Hän pääsi tätä perhettä pakoon.
Ajattele, paljonko hän sai tuhlata puolessa vuodessa.
Miljonääri huorien ympäröimänä.
Paskameri!
Miksi höykyytit lapsiparkaa sillä tavalla?
Kasvatan poikani parhaaksi katsomallani tavalla.
Hän palaa kyllä, kun hänellä on nälkä.
Eivät nämä täitä ole, vaan paistettuja kanoja.
Pysy aloillasi.
Pieni pörrö päälaella, muuten aivan kalju.
Pysy aloillasi.
Kyttyräselkä nai kyttyräselkäisen naisen
Ja lauloi hänelle laulun
Monta pientä kyttyräselkää syntyi
- Syntyi... - En koskaan palaa kotiin.
Jään asumaan Ottavio-sedän luo.
Missä sinä olet?
- Iltaa, signor padrone. - Hyvää iltaa.
Takaisin taloon! Kuuletko?
Iltaa, signor Giovanni.
Hei, sinä.
- Oletko nähnyt Alfredoa? - En.
Sänkyyn siitä, kurpitsapää.
On myöhä.
Olmo.
- Olmo. - Mitä nyt?
Tule sänkyyn. Tiedät, etten voi nukkua, jos et tule.
Jos isäni olisi täällä, päätäni ei ajettaisi.
Hän olisi näyttänyt heille.
Kerran kuulin hänen kutsuvan minua myöhään illalla kaivosta.
Karataan yhdessä.
Kuulin hänen kerran kutsuvan minua kurpitsasta: "Olmo!"
Ja pimeässä kellarissa, kylpyhuoneesta.
Lentäkää, käkilinnut.
Älä! Minä putoan!
Punaisia muttei kypsiä.
Naiko tyttäresi Rampa-Marion elokuussa?
- Mitä luulet? - Tanssimaan.
Hei, kuski! Tule takaisin!
Älä jätä hevosta siihen ilman liekaa.
Tule takaisin. Senkin...
Minulla ei enää riitä henki...
..antamaan edes käskyä.
Hemmetti.
Kuuntele.
Kaunista musiikkia...
..nuoria ihmisiä...
..tanssimassa...
..halaamassa.
Ennen iltaa he ovat jo naimassa.
Tämä ei ole sopiva paikka vanhuksille.
Eikö olekin kuuma päivä?
- Kuka sinä olet? - Olen Irma,
Adelinan nuorin tytär.
En ole tottunut pitämään kenkiä, ja tyhmät jalkani turposivat.
Mutta eivätkö olekin sievät? Sain ne lahjaksi.
Padronalta. Ne ovat Reginan.
Irma...tule.
Irma.
Signor padrone.
Älä pelkää.
Ota se.
Puristit minua niin lujaa, että pelästyin.
- Lypsä se. - Mutta lehmät eivät ammu.
Etkö näe, miten täynnä se on? Lypsä se.
Lehmät täynnä maitoa ja paskaa.
Kirous seuraa meitä.
Se pahenee iän myötä.
Tiedätkö, mikä on maailman pahin kirous?
- Raekuurot. - Eivät ole.
Ne eivät ole kirous.
Aivoissa maitoa ja paskaa.
Sota ja taudit...
Nekään eivät ole kirouksia.
Kirous on se, kun ei pysty.
Maitoa ja paskaa.
En pysty.
Se ei kovetu.
Kokeile. Laita kätesi sinne.
Signor Alfredo, kukaan ei voi lypsää sonnia.
Mene takaisin tansseihin.
Voinko todella mennä?
Mene.
Irma.
Kun tanssit ovat ohi...
- ..sano heille, että kuolin. - Kyllä, signore.
Muista...
- Olen kuollut. - Selvä.
Hyvä jumala. Padrone on kuollut.
Padrone käski sanoa, että hän on kuollut.
- Minun piti. - Onkohan se totta?
Kaada vesi pois, jotta saamme satakielen humalaan.
- Piripintaan. - Hän haluaa, että tanssimme.
- Määräilee kuoltuaankin. - Musiikkia!
Näkisitpä itsesi, signor Alfredo.
Tämä ei ole padronelle sopiva tapa kuolla.
Miksi sinun piti päästää lehmät irti?
Jotta minulla olisi töitä.
Ehkä se on niin, että kun mies ei tee elämässään mitään,
hänellä on liikaa aikaa ajatella,
ja ajattelu tekee hänestä...tyhmän.
Tunsin sentään sinut, ja sinä minut.
Tiesin, kuka antoi määräykset.
lso, ruma sonni!
Kuka tietää, mitä nyt tapahtuu ilman sinua?
"Minä, Alfredo Berlinghieri,
"täysissä sielun ja ruumiin voimissa,
"ilmoitan täten testamenttini.
"Määrään nuorimman poikani Giovannin
"ainoaksi perijäkseni
"ja jätän vanhimmalle pojalleni Ottaviolle..."
Mitä hän sanoi?
"Pojalleni Ottaviolle."
"..pojalleni Ottaviolle
"jätän rahasumman,
"joka on 5 000 liiraa vuodessa.
"Summan maksaa hänen loppuelämänsä ajan
"ainoa perijäni, Giovanni Berlinghieri.
"Jätän hänelle myös...
"kaupunkiasuntoni.
"Lisäksi ilmoitan täten,
"että koko Berlinghierin tila, joka käsittää..."
Takaisin sänkyyn, Alfredo. Isoisä ei voi hyvin.
Takaisin sänkyyn!
"..joka käsittää...
"koko Berlinghierin tilan."
Isoisä on kuollut!
"900 eekkeriä viljeltyä maata!
"Perhehuvilan...
"..maatalot...
"..koneet ja työkalut,
"ja eläimet,
"karjan,
"hevoset, siat
"ja lampaat
"annan pojalleni Giovannille."
Tämä turbaani...
kuului kerran...
tiikerinmetsästäjälle.
Ottavio-setä, anna minun tulla mukaasi.
Miksi? Etkö viihdy täällä?
He ovat kaikki valehtelijoita.
- Mihin me menisimme? - Purjelaivalle.
- Purjelaivalleko? - Niin.
Tällaisellekö?
Laita se silkkitoukka takaisin!
- Laita se takaisin! - Miksi?
Koska ne ovat minun hoidossani.
Kosken silkkitoukkiin, jos haluan.
Olet tyhmä.
- Tiedät kai, että olen padrone. - Ne ovat minun. Kukaan ei saa sekaantua.
- Miksei? - Koska ruokin niitä. Laita se takaisin.
Laitan sitten, kun haluan.
Vaikka ruokitkin niitä, ne ovat silti kaikki minun.
Ja ruokakin on minun.
Ja niittokone.
Ja vehnäkin on minun.
Tämä toukka on minun. Lehmät ovat minun.
Dalcon perhekin on minun.
Ja sinäkin olet minun.
Saastainen mato, päästä se!
Palat helvetissä!
Tule tänne, senkin jänishousu!
Anna kätesi. Saamme kohta molemmat selkään.
Hakkaan sinut yhdellä kädellä.
Et saisi hakattua edes sammakkoa.
Tässä tyhmä silkkitoukkasi.
Tämä luikertelee vielä, vaikka toiset ovat kutoneet pesän.
Ei se ole lintu, senkin hölmö.
Niitä sanotaan koteloiksi. Sinun on parempi riisua ne märät vaatteet.
Aika kevyt. Kun se lentää, siitä on tullut perhonen.
- En ole koskaan nähnyt sitä. - Pikkusiskoni syntyi yöllä
ja lensi pois kuin perhonen.
- Miksi hän lensi pois? - Hän syntyi kuolleena.
Se ei ole totta. Kun syntyy kuolleena, on kuollut eikä lennä mihinkään.
Sinut haudataan maahan, ja sillä selvä.
- Se varmasti sattui. - Miksi se sattuisi?
- Nahka on vedetty pois. - Katsotaan, onko omasi erilainen.
Näyttää ihan kotelolta!
Vedä nahka taakse, niin se näyttää samalta kuin minun.
- Ei se mene. - Vedä kovempaa.
Se polttaa.
Koska et ole rohkea
- etkä sosialisti. - Mikä se on?
Olen sosialisti, jolla on reikä taskussa.
Sosialisti, jolla on reikä taskussa.
Unohda koko juttu. Et sinä mitään tiedä.
Älä viisastele. Laita tämä päällesi.
- En halua sitä. - Älä ole lapsellinen.
Raekuuro loppui. Kuuntele.
Tule katsomaan tästä ikkunasta.
- Mikä tuo on? - Kaupunki tietysti.
Ei voi olla. Kaupunki on liian kaukana.
Kaupunki se on. Katso.
Tuolla on katedraali ja sen kupoli. Olen käynyt siellä setäni kanssa.
Tuolla ylhäällä ovat nuo korkeat talot.
Ei, ne ovat kellotorneja.
Katso, miten tuo yksi savuaa.
Se on tehdas, Olmo.
Näkevätkö he tänne niin kuin me sinne?
lsä, ullakolta näkee kaupungin ja kaikki rakennukset...
- Ei nyt. Myöhemmin. - Signor Giovanni,
en ole sitten naimisiinmenoni nähnyt tällaista raekuuroa.
Kootkaa väki tänne.
Päivätyöläisetkin.
Odotan pellolla.
Orso!
Turo!
Censo!
Oreste!
Amoretto!
Gancio!
Vecchione!
Montanaro!
Kaikki siellä pellolla!
Katsotaanpa tosiasioita.
Menetimme kaiken.
Viinin, tomaatit, perunat,
maissit - kaiken.
Nyt on tehtävä uhrauksia.
Eikö vain, Leo?
Mitä nyt? Kissako kielen vei?
Kerro heille. Paljonko olemme menettäneet viljaa?
- Puolet. - Puolet siis.
Yksinkertaista. Tyydymme siis puoleen palkkaan. Ottakaa tai jättäkää.
Kun viljaa tulee tuplasti, emme saa tuplapalkkaa.
Totta puhuen...
Jos ajattelisin vain omia etujani,
antaisin teille kaikille potkut, varsinkin päivätyöläisille.
Jos ette olisi niin tietämättömiä, kiittäisitte minua,
sillä minä tässä suurimman uhrauksen teen.
Mikä teitä riivaa?
Kuka täällä määrää? Kuka on padrone?
Hei, sinä!
Menetimme lähes kaiken. Etkö kuullut?
Korvasi ovat ainakin tarpeeksi suuret.
Padrone, tekonne on synti, ja tulemme muistamaan sen.
Isänne oli hyvä. Hän ei koskaan tehnyt meille pahaa!
Tuotte meille surua!
Hän menetti korvansa, mutta te menetitte sielunne.
Annan teille kirouksen, jota yksikään pappi ei voi poistaa...
Turo löytää uuden padronen!
Se on ruokaa. Kaikki sisälle.
Sattuiko sinuun pahasti?
Onnettomuus. Oma vikani.
Vittorio-parka.
Isä, polenta loppui.
Isä, minulla on vielä nälkä.
Unohdat nälän, jos kuuntelet minua.
Vettä!
Päästä vesi läpi!
- Tämä on alku. - Mille?
- Työläisten liitolle. - Mitä he sanoivat?
Käskivät muuttaa. Huomenna alkaa lakko.
- Aiotko lähteä? - Kaikkien pitää lähteä.
Mitäs täällä tapahtuu?
Olemme lakossa. Kaikki suostuivat.
Lakossako?
Tiedätkö, mitä lakko tarkoittaa?
Tiedätkö, mitä se tarkoittaa?
Nämä kädet eivät enää tee töitä. Ne eivät enää niitä.
Ne eivät enää korjaa satoa.
Eivät koskaan enää lypsä. Eivätkä kaiva.
Kaikki pysähtyy.
Maa kuolee. Luuletko, että pystyt tähän?
Luulen. Nyt kun meillä on liitto.
Liitto.
Mikä liitto?
Kertoiko liitto sinulle,
että päädymme syömään ruohoa näistä ojista?
Että meistä tulee pahoja. Todella pahoja.
- Kertoiko liitto sen? - Kertoi.
Liitto ymmärtää. Se on puolellamme.
Yhdessä liiton kanssa voi taistella. Näytän miten.
Lakko alkoi!
Pidän tästä laulusta.
Lakko.
Elikkoparat pitäisi lypsää.
Kuulen ammunnan. Ovatko palvelijatkin lakossa?
Desolina, lähetä poika ostamaan maitoa kaupungista.
Kiellä puhumasta kenellekään Dalcoista.
Naurettavaa. Meillä on sata lehmää, ja joudumme ostamaan maitoa.
Paskiaiset vievät minut perikatoon! Se on laitonta.
Heidän toimintansa ei ole ihmismäistä, enkä saa taottua heihin järkeä.
En edes vanhaan Leoon.
He luovuttavat jonain päivänä.
Mutta nyt lehmät ovat räjähtämäisillään ja vilja mätänee pellolla.
Mikset syö?
"Työläisten liiton ja Maanomistajien yhdistyksen
"neuvottelut keskeytyivät.
"Lakkoaluetta vartioi ratsurykmentti.
"Yhdistys sanoo: 'Meitä eivät tällaiset...' Lopeta.
"'..kiihkoilijat kiristä.
"'Vastustamme boikottia sulkemalla tilat.
"'Vastaamme väkivaltaan väkivallalla.
"'Ainoa reilu tuomio on ruoska,
"'jota käytetään sabotoiviin työläisiin."'
Isoisä, mitä ovat rikkurit?
Paskiaisia, jotka menevät töihin, kun toiset ovat lakossa.
Mikseivät hekin ole lakossa?
Koska he ovat meitäkin tietämättömämpiä.
Kuuntele! Musiikkia!
Päivää, padre.
Katso tuota.
Signor Giovanni ravaa edestakaisin.
Tuolla on Passetti. Hänen täytyy tehdä istualtaan töitä.
Ja Campanini. Hän on lakimies.
Tyttö, jolla on pitkät letit, on hänen tyttärensä.
- Ovatko he kaikki rikkureita? - Eivät, vaan maanomistajia.
He näyttävät hassuilta.
Olmo, tule tänne.
Onko tämä sitä sosialismia,
kun rikkaat hikoilevat tuolla
ja me köyhät makoilemme selällämme puun juurella?
Tätä ei voi kestää kauan.
Olet onnenpoika, Olmo.
- Miksi? - Miksikö?
Minulta kesti 73 vuotta, ennen kuin näin isännän töissä.
Aivan. Aseta ne ansat loppuun.
Hae vähän lehtiä. Viuhkaksi.
Olen aina pitänyt tuulesta.
Haluaisin oppia tekemään ansan.
Isoisä torkkuu.
Nukkuuko hän aina silmät auki?
Hän osaa mitä vain. Hän näki kerran jopa Garibaldin.
Jos meidät nähdään yhdessä, saat selkään.
En. Sitä paitsi kaikki tietävät, että olen nyt sosialisti.
Tule, näytän sinulle. Se on ihan kuin sinun.
- Miten teit sen? - Helposti. Nykäisin sen taakse.
Valepukki. Teit näin.
- Opetan sinulle yhden jutun. - Tiedän kyllä.
Tiedän, miten teet sen. Minäkin olen sosialisti, jolla on taskussa reikiä.
Hei, Fasolino, mikä tuo pölypilvi on?
Ne ovat maatilalta tulleita nuoria.
- Miksi? - He tulivat Genovaan, niin kuin me.
Ai, sipulikauden takia!
Ei, tietämätön. Satamatyöläiset kutsuivat heidät.
Kolmen lakkokuukauden jälkeen ei ollut mitään syötävää,
joten työläiset tulivat junalla Genovaan.
Eläköön maatilan lapset!
Eläköön Genova! Eläköön lapset!
Sandrone, mitä luulet?
Tarvitsen mietintämyssyni.
Reformistit haluavat antaa kymmenen penniä enemmän tunnilta.
Enemmän tunnilta. Katsotaanpa.
Kymmenen penniä lisää tunnilta
kertaa 18 työtuntia päivässä. Olemme miljonäärejä iltaan mennessä.
Hyppää järveen, kuplapää.
Nyt minulla on vettä korvassa.
Kuule, Sandrone,
vallankumoukselliset taas sanovat,
että maa kuuluu niille, jotka sitä viljelevät,
eikä omistajia eikä orjia saa olla. Ymmärrätkö, nuorimies?
Tajusin. Osaan lukea ja kirjoittaa.
Olen opiskelija ja harjoittelen pilkytystä.
Pilkutusta!
Tarkistetaan sanisto.
- Sanasto! - Mitä luulet?
- On aika. - Mille?
On aika sanoa: eläköön vallankumous!
Hurraa!
Hurraa, lakko! Eläköön Työläisten liitto!
Eläköön lakko!
Sandrone, katso, kuka tulee. Näen vartijoita, poliiseja.
Fasu, mitä me nyt teemme?
Kuule, voimme antaa heille opetuksen, mutta tarvitsemme kepin.
Nopeasti, ota keppi!
Oletko valmis? Kuullaanpa, mitä asiaa heillä on.
Kuka uskaltaa uhmata lakia? Kiinni verekseltään!
Pudota se keppi ja tule tänne heti! Petturi!
Nyt riittää! Kaikki ulos!
Lain nimessä! Liikettä!
Äkkiä junaan. Menkää, lapset.
Takaisin!
Sietäisitte hävetä! Kiusaatte nukkejakin.
Pelkurit! Palatkaa maanomistajien luo!
Tulkaa alas hevosten selästä! Pelkurit! Petturit!
Möitte itsenne maanomistajille!
Kuolkaa, te kaikki!
Olmo.
Unohdit vaatteesi!
Missä olet? Jätit vaatenyytin ja leivän.
Luulit, että olen pelkuri, Olmo.
En ole pelkuri.
Näen taloni tuolla.
Katso, Roncolen kirkko!
Hei, Trentini, näin taas kullastasi unta.
Hänen tisseistään valui hunajaa!
Näin siskostasi unta. Hän tekee sitä kaikkien kanssa!
- Tämän jalka sinertää. - Kutsukaa kersantti!
Ei, hakekaa lääkäri tänne.
Liikettä!
Katsokaa heitä, miehet. Lakkoilijat, häpeäksi tälle maalle.
Katsokaa tarkasti noita kapinoivia sikoja.
Turo!
Olmo!
Paskiaiset osuivat sinuun. Maa on murhaajien käsissä!
Kirottu koko kansa! Kirottu kuningas!
Sinähän se olet.
Regina.
Mene pois! Naamiaiset ovat ohi.
- Ota tuo puku päältäsi. - Kyllä, herra luutnantti.
Käskin mennä ulos! Ja sulje ovi, Regina!
Sulje ovi!
Demesio.
Katso nyt tuota.
Censo!
Takaisin!
Armida!
"'Isä, pyydän', sanoi nuori prinssi,
"'sydämeni ei lepää, ennen kuin löydän rakkauden kolme nektariinia.
"'Anna minun etsiä niitä.'
"Pojan pyyntö oli niin vilpitön, että hänen majesteettinsa lupasi
"kevään tullen..."
Mitä tapahtui? Etkö aio lukea enää?
Hei.
Olen kuullut tarinan ennenkin.
- Sinä olet kai Olmo. - Niin.
Entä sinä?
Anita. Anita Furlan.
Oletko pohjoisesta?
- Veronan provinssista. - Verona.
Leirimme oli lähellä Veronaa.
- Oletko pakolainen? - Olen.
Menetin koko perheeni.
Mene.
Se on raskas.
Etkö aio kertoa, miten se päättyy?
- Löytääkö hän nektariinit? - Kerro, Anita.
Hyvä on. Olkaa kiltisti. "Pojan pyyntö oli niin vilpitön..."
- Huomio! - Palveluksessanne.
Lepo.
Sotilas, etkö tunne minua?
Minä se olen, senkin hölmö.
En halua sinua. Säälittävä siviili!
Sota on ohi. Kukaan ei enää määrää meitä.
Nyt pidän sinusta enemmän.
Suutele minua, sankarini.
Kukaan ei huolehtinut silkkitoukista.
Täällä on nyt vain rottia.
Niin kuin juoksuhaudoissa.
Muistatko, kun kukaan ei uskonut, että täältä näki kaupungin?
Mutta me näimme sen. Se näytti olevan niin lähellä.
Näitkö koko sodankin täältä?
Näki koko yön unta parakin sängyssä
Siskosta, veljestä, isästä, äidistä
Seuraavana aamuna parakin sängyssä hän oli kuolleena
Hän oli kuolleena
Requiem eternum, amen
Ei, Olmo! Teimme jo osuutemme.
Emmekö enää jaa puoliksi?
Olmo, olet ollut poissa. On paljon sellaista, mistä et tiedä.
- Tiedän, että saamme puolet sadosta. - Emme tänä vuonna.
He vuokrasivat uusia koneita ja palkkasivat työväkeä.
- Nyt ei ole oikea hetki... - Seis!
Eläköön sankarimme.
Jopa puoliksi jakaminen on ryöstöä, sillä me teemme kaiken työn.
Nyt emme saa edes sitä!
Tiedätkö, miksi palkkasin heidät?
Koska melkein te kaikki tapatitte itsenne sodassa.
- Kuin idiootit. - lsä, mikä sinua vaivaa?
Sinulla ei ole oikeutta sanoa noin.
Ole hiljaa. Leiki sotilasta, jos haluat.
Tiedätkö, paljonko maksoin, että sait jäädä kotiin?
En tiedä. Paljonko?
- Enemmän kuin minkä olet arvoinen. - Halusin mennä.
- Et halunnut minun menevän. - En tietenkään.
Onpas komea sapeli.
Niin on, oikein komea sapeli.
Ja se leikkaa hyvin!
Katso, isä!
Bravo, luutnantti.
Olet siis tuossa hyvä.
Nousin aina neljältä aamulla tarkistamaan tallin.
Kaikki täällä muistavat sen.
Puintiaikaan olin ensimmäisenä jalkeilla ja viimeisenä sängyssä.
Enkö ollutkin? Kieltääkö sitä kukaan?
Puhukaa! Eikö olekin niin? Tiedän, että on!
- Bravo, pikku serkkuni. - Kiitos.
Seuraavaksi lävistän sinut.
Uhrasin tämän tilan puolesta!
Enää ei ole ihanteita! Ei kunniallisuutta.
Omistaudu kirkolle, rakasta maita,
ole uskollinen perheelle, rahat pankkiin laita.
Tule, setä. Olet tolaltasi.
Ja kunnioitusta!
Padrone tarkoittaa, että koska täällä ei ollut työläisiä,
hänen täytyi ostaa nykyaikaisia koneita. Ne ovat kuin talonpoikia.
Nekin verottavat viljaa
mutta helpottavat elämää.
Se on muutos, mutta myös edistystä.
Katso. Kaunista.
Raskas.
Lopeta! Oletko hullu?
- Ei, odota. - Eikö armeija opettanut mitään?
- Kuka tämä on? - Attila Melanchini, uusi päällysmies.
Olen sotilas niin kuin sinäkin.
Kuulit, mitä padrone sanoi.
Saat osuutesi viljasta. Hän antaa sinulle kaiken, minkä voi.
Teemme yhdessä töitä. Ymmärrän sinua.
Kuulitteko, naiset, mitä padronemme sanoi?
Se on miestemme syy, koska he tapattivat itsensä sodassa.
Ja päivätyöläisten,
koska he raatavat kuin eläimet ja odottavat siitä palkkaa.
On meidän vikamme, että perheillämme on nälkä ja puolet meistä on sairaita.
On meidän vikamme, että niin moni lapsi syntyy kuolleena.
Seuratkaa minua, naiset.
Isäntä saa olla tyytyväinen, että otamme vain vähän viljaa
ja jätämme loput hänelle toistaiseksi.
Tulkaa, naiset.
Puhut liian hyvin maalaistytöksi.
Olen opettaja.
En ole ennen suudellut opettajaa.
Hei, opettaja...
..onko oppitunti ohi?
Katsokaa, naiset, kukkomme kiekuu.
Tässä. Ala nokkia. Syö nyt.
Oikein hauskaa. Hyvä on.
Mikä hätänä? Miksi lähdet?
Etsin toisen paikan, jossa tehdä töitä ja kuolla.
- Kuka teidät hääti? - Kuka siihen pystyy?
Maanomistajat.
Vaikka sopimuksemme on voimassa, he heittivät meidät ulos.
Perustimme Työläisten liiton, ja he kostavat sen.
Meidän täytyy sietää, kun padrone sekaantuu naisiimme.
Hän sanoi, että Mantuan lähellä on töitä.
Mennään. Turha tapella, kun ei ole mitään mahdollisuuksia.
Sopimuksemme on voimassa.
Jos he eivät maksa työstämme, jään näille maille.
Oreste!
Juokse pois, Oreste!
Pirut tulevat hevosilla viemään sinut pois!
Juokse, Oreste!
Ei paavi, ei edes Jeesus saa persettäni liikkeelle,
sillä annoin 40 vuotta elämästäni tälle laaksolle!
Paskiaiset. Pelkäätte, koska tiedätte päässeenne kuin koira veräjästä.
Tarvitsemme uusia lakeja ja hallituksen, jotta vääryydet päättyvät!
- Laki, että päästään rikollisista eroon! - Oreste!
Hyviä lakeja, jotka antavat meille kaikille äänen, jotta meitä kuunnellaan.
Tiedämme asioiden tolan, koska maata viljelevät ovat älykkäämpiä.
Köyhät talonpojat eivät voi enää elää näin. Kiskotte meidät hengiltä!
Menen alasti Roomaan! Minua kuunnellaan siellä!
Menen alusvaatteisillani! Helvetin juudakset.
- Ei! - Antakaa minun mennä.
Ei, antakaa minun mennä!
Katsokaa nyt, pelkurit!
Menkää töihin! Selät taipumaan.
Menkää töihin. Tiedättekö, mitä se tarkoittaa? Helvetin kurjat.
Oli jo aikakin. He saavat ne ääliöt liikkeelle.
Saat minut tulemaan.
Et pysty tulemaan.
Elefanttikaan ei saisi sinua tulemaan.
Tarvitsen vain oikean miehen!
Lain nimessä, hajaantukaa.
Missä perheeni nukkuu tänä yönä? Tienposkessako?
He nukkuvat putkassa, jos ette hajaannu.
Vangitkaa maanomistajat sopimuksen rikkomisesta.
- Lain nimessä... - Minkä lain?
Sopimus on lakimme. Heidän sopimuksensa on vielä vuoden voimassa.
Padrone riisti heiltä vuoden työn! Hän on varas!
He haluavat meidät pois, koska olemme sosialisteja.
Mitä te sitten odotatte? Naiset, alas. Tarvitsemme joka ikisen.
Kaikki alas. Älkää luovuttako, naiset!
He eivät kunnioita lakia!
Padronet määräävät lait ja rikkovat niitä!
Varkaiden ja murhaajien laki!
Pysähtykää, älkää pelätkö! Tulkaa alas!
Emme voi päästää heitä ohi!
Tulkaa mukaamme, yhdistykää!
Seis! Odota! He vievät Oresten!
Taistelkaa oikeuksistanne. Teidän on autettava häntä!
- Alas! Ottakaa aseenne! - Nopeasti!
Käännös vasempaan päin!
Pysykää rivissä! Parijonoon!
Avanzini, kuninkaallinen vartiosto voi antaa heille
sadonkorjuuloman.
Sapelit esiin!
Haetaan keppejä! Voimme yllättää heidät!
Liikettä! Keppejä!
Aika on tullut. Näytetään heille.
Teidän on tapettava meidät kaikki!
Tästä ette mene!
Liikettä, miehet!
Käske heidän etsiä oma maansa! Siihen ei kosketa!
Osasto seis!
Takaisin! Liikkeelle!
Onnittelut.
Pelkäättekö talonpoikia?
Tekö muka suojelijoita? Mikä vitsi!
Kirkon voimat. Olette häpeäksi!
- Ajan itse teidät täältä! - Lopeta.
- Luigi... - Varkaat! Bolsevikit!
Mitä sinä teet, senkin hölmö?
Aloitat yhden miehen sodan.
Helvetti!
Menkää!
Mene. Näytät hyvältä.
Heidän on nähtävä sinut. Tutustuttava sinuun.
Hetkesi on tullut. Tämä on tilaisuutesi.
Emme voi tehdä, mitä fasistit tekivät Rivarolossa.
Yksi punaisista murhattiin siellä, ja nyt hän on heidän marttyyrinsä.
Hänelle pystytetään patsas piazzalle. Meidän pitäisi...
Anna olla, Pioppi.
Silloin ei tingitä, jos kädessä on kaikki valtit.
He tekivät virheen siellä tehdessään vain yhden marttyyrin.
Sama juttu koirani kanssa. Jos lyö kerran, mitään ei tapahdu.
Kymmenen iskun jälkeen se kyllä oppii tottelemaan.
Saanko luvan puhua?
Täällä kirkossa meidät kastetaan ja konfirmoidaan.
Kirkossa meidät vihitään.
Jonain päivänä meidät kannetaan sisälle tuosta ovesta...
..jalat edellä.
Toivon mukaan vanhoina.
Te kaikki tiedätte, mitä ristiretket olivat.
Tiedätkö, mitä ristiretket olivat?
Nuorimies, puhumme asioista, jotka koskevat sinuakin.
Sinä minut tänne halusit, joten jättäisit minut edes rauhaan.
Kirkko, jopa kirkko tarpeen edessä
oli ankara vihollisiaan vastaan.
Keitä nämä bolsevikit muuten ovat?
Puoliaasialaisia.
Sitä he ovat.
Niin kuin saraseenit.
Mongolit.
Jos asiat jatkuvat samaan tapaan, he tappavat meidät kaikki...
..ja valtaavat kaiken.
Olenko oikeassa vai en?
Olenko, Pioppi?
Pelkkää puhetta. Heistä täytyy hankkiutua eroon!
Mutta fasismiliike ei halua kostoa. Haluamme...
..ensin järjestystä.
Olemme...uudet ristiretkeläiset
ja meidän täytyy kylvää rohkeutta nuoriimme.
He odottavat meiltä merkkiä.
Joten annetaan heille...
..se merkki.
Anna mennä.
Olemme jo kerran pelastaneet maamme.
Vastasimme kutsuun juoksuhaudoissa ja nyt olemme täällä.
Niin kuuluu olla. Kun perustaa yrityksen, tarvitaan pääomaa.
Solidaarisuus.
Sitä Italia tarvitsee, jotta pallo lähtee pyörimään.
Ei edes äpärä olisi tehnyt tätä.
Kaupungissakin tehdään kovasti töitä.
Kuvittele isäni ilme, jos hän tietäisi, että olemme täällä yhdessä.
Isäsi... "Kunnioitusta! Kunnioitusta!"
Isäsi on vain varas...joka kaipaa kunnioitusta niin kuin muutkin isännät.
Niinkö? Odota, kun minä olen isäntä. Olen sinulle vielä ankarampi.
Sinä päivänä tapan sinut.
Pidät varmasti sedästäni. Hän on paljon mukavampi kuin isäni.
Hän on erilainen, meidänlaisemme.
Kuuletko musiikin? Tunnen sen.
Montanaro! Dalco, Olmo. Etkö muista minua?
Voi, jalkasi. Anteeksi.
Sinähän olet Olmo, äpärälapsi.
- Muistatko kaiken sen polentan? - Aina polentaa.
Älä katoa. Jutellaan myöhemmin.
- Jutellaan myöhemmin. - Autetaan tätä ihanaa neitoa.
Ei teidän tarvitse vaivautua.
Alfredo, se on Montanaro. Se, joka leikkasi korvansa.
- Hän on tuolla. Näetkö? - Vain ensimmäiseen kerrokseen.
Ette ikinä arvaisi, että olemme kaksosia.
Mikä valehtelija. Juksaat minua.
Ei, se on totta. Meille on kaikki yhteistä.
Mikä on hänen, on myös minun. Ja päinvastoin.
- Niin se on. - Ciao.
- Huomenta, signora. - Mihin sinä menet?
Menen alas.
Palvelua hymyn kera. Minne, signorina?
Pöydälle.
Katso tätä. Siitä on ikuisuus, kun sain kotitekoista likööriä.
- Haluatko tilkan? - Haluan, mutta minä maksan.
Älä huoli. Maksan hyvin kaikesta.
Minulla on rahaa. Maksan oikein hyvin.
Oikein hyvin.
Jonain päivänä tukehdut saastaiseen rahaasi.
Tyttö ainakin pitää siitä.
- Sinunkin pitäisi ottaa ryyppy. - En taida. Se on minulle pahaksi.
Älä sitten haaskaa aikaa. Riisuudu.
Siinäs näet. Minähän sanoin, että hän on huora.
Tyttö on köyhä, mutta hän ei ole lutka.
Sitten hän ei olisi ottanut rahojani.
Sinun rahasi hänet turmeleekin.
Hän vei joka pennin.
Ettekö te aio riisuutua?
- Mene sinä ensin. - Ei, vaan sinä.
- Ei, sinä. Minä vaadin. - Sinä maksoit. Sinulla on oikeus.
- Minua palelee. - Minä olen jäässä.
Olet minua vanhempi.
- Kumman haluat ensin? - Molemmat.
Haluatko meidät yhtäaikaa?
Turha haaskata aikaa.
- Menin sen junan alle. - Minkä junan?
Muistatko silloin lakon aikana? Olin sen junan alla, jossa olit.
Kumpi ensin?
Hän on ystäväsi.
Ehkä sinä onnistut paremmin.
Eikö sinulla ole tyttöystävää?
- Mikä on niin hauskaa? - Ajattelin Anitaa.
- Älä tuo Anitaa tähän. - Onko hän tyttösi?
- Ota ryyppy. - Ei kiitos.
Minulle tulee outo olo, jos juon.
Se siinä onkin hienoa. Ota nyt ryyppy. Pidetään hauskaa.
- Aiotko naida hänet? - Hän on jo vaimoni.
Vaikkemme ole naimisissa. Hän on toverini.
Ei avioliittoa. He ovat bolsevikkeja. Uskovat vapaaseen rakkauteen.
Väsyikö kätesi?
Taidat todella tietää, mitä vapaa rakkaus on.
Älä kysele niin paljon.
- Vastaa! - Jätä hänet rauhaan.
En tiedä, vastaisinko oikein.
Älä valehtele, pikku huora. Tiedät, mitä vapaa rakkaus on.
Minua hävettää.
Pyydän...
menkää pois.
Menkää pois.
Menkää heti pois.
Menkää pois!
Voi ei! Luoja!
Hänellä on epilepsia.
Mennään. Äkkiä.
Hae äkkiä joku!
Signora!
Lopeta.
Lopeta, rukoilen sinua.
Lopeta.
- Emme tehneet mitään. - Päästä hänet.
Miten typerää.
Hän tietää, ettei saisi juoda.
- Haenko lääkärin? - Ei siitä olisi hyötyä.
Se loppuu kyllä. Täytyy vain odottaa.
Alfredo!
Ottavio-setä!
Minä täällä. Alfredo.
Onko ketään kotona?
Huhuu.
Kuka siellä?
Anteeksi. Ei ollut tarkoitus häiritä.
- Ottavio ei ole täällä. - Tulen myöhemmin uudestaan.
- Onko sinulla savuketta? - On... En polta.
Mukavaa. Miksi tulit?
- Kuka sinä olet? - Olen Ada ja haluan savukkeen!
Olen Alfredo ja haluan setäni.
- Otatko sikarin? - Pelastajani.
Niin vähästä.
- Päivää, setä. - Mitä sinä täällä teet?
Minulla oli kamala päivä.
Tulin kaupunkiin pitämään hauskaa ja näin epileptikon.
Oletko ikinä nähnyt epileptikkoa?
- Haluaisin käydä kylvyssä. - Totta kai.
Mario, tänne.
Laita se tuohon.
- Miten huutokauppa meni? - Olin koko aamun siellä.
En tiennytkään, että nautinnon haku voi olla niin rasittavaa.
Kultaparka. Teet niin kovasti töitä.
Katso tätä. Se on niin luonnollisen kaunis,
ettei kukaan halunnut sitä.
Nuori saksalainen maalari, uusi löytöni.
Mitä mies mielestäsi tekee?
Hän nukkuu.
Ei. Hän on kuollut.
Hän nukkuu.
Hän on kuollut. Katso kättä.
Käsi on ehkä kuollut, mutta hän on elossa.
Arvaa mitä.
- Olen rakastunut. - Taasko?
Tällä kertaa se on vakavaa.
Anna kun arvaan. Lanciaan.
Bugattiin.
- Roadsteriinko? - Torpedoon.
Mahdotonta. Se on liian kallis.
Minäkin ajattelin ostaa Torpedon.
- Osaatko ajaa? - Osaan. Tai siis en,
muttei se ole vaikeaa.
Veljenpoikasi on valehtelija.
Bravo. Laita se saita veljeni kuluttamaan vähän rahaa.
- Miten äitisi voi? - Hän maalaa edelleen...
Loputtomia esi-isien maisemia.
Kadonnut maaseutuni.
Ottavio, lainaa minulle autosi.
- Jos olet valmis, vien sinut kotiin. - Olen valmis! Mennään.
"Vrum!
"Ensimmäinen, toinen, kolmas vaihde
"Kuivaa kyyneleeni, jättää kylmäksi
"Byrokraatiksi, harmaaksi ja vanhaksi"
Pidätkö siitä?
Pidän. Se on...hyvä. Kiva. Hieman moderni, mutta...
Eipäs vaan futuristinen. Lue se toinen.
"Mustalainen, herätät jotain
"Joka viipyy kuin suudelma
"Ja petturin hymysi"
Siinä on tiettyä...
Pidän siitä. Sääli, että se on niin lyhyt.
- Siksi se onkin hyvä. - Mitä sinä teet?
Me kaksi olemme nyt lukeneet sen. Se on liikaa.
Heität ne pois tuolla tavalla!
Mikseivät he päästä ohi? Paskiaiset!
Haluan ohittaa!
- Attila! - Tule nyt.
- Mitä hän sanoi? - Aja. Ohita heidät.
He päästävät meidät läpi.
Mene vain.
Ovatko he ystäviäsi? Näyttävät ihan murhaajilta.
Eivät he ole ystäviäni.
Kun he ovat noin liikkeellä, se tietää levottomuuksia.
He kuvottavat minua. En halua nähdä.
En halua enää nähdä! Olen sokea!
Odota hetki. Odota.
Älä nyt. Yritä olla sokeutumatta. Ainakaan mutkassa.
En halua nähdä. Olen sokea.
- Ei. - Olen sokea!
"Antaa...
"nuoruuden...
ihmiskunnalle."
Pietro, lue, mitä kirjoitit.
"Kommunismi antaa nuoruuden ihmiskunnalle."
Ja nyt Olmo selittää, mitä se tarkoittaa.
Mitä se tarkoittaa?
- Se tarkoittaa... - Neiti opettaja...
- Toveri. - Toveri opettaja,
olen kohta 71, ja kommunisti kun olen,
olen vieläkin enemmän naisten perään kuin nuoret.
Senkin sonni. Tänne ei tulla kerskumaan vaan oppimaan.
Koulu päättyy tältä päivältä.
Pidämme kansantaloa silmällä, älkää huoliko.
Ja luimme koko pullon.
No, mennäänkö?
Miten kurja päivä.
Menin kaupunkiin Alfredon kanssa.
- Katso... - Ei ollut hauskaa.
Eikö ole hieno piirros?
Kuljeksimme...
..joimme vähän.
Tiedäthän...
- Mitä kaupungissa tehdään. - Tiedän.
Tiedäthän...
Mikä luokka! Nuorin on ainakin 80-vuotias.
Nuoret ovat tanssimassa Lusardin ladolla.
Opetat neljää vanhaa ukkoa. Mitä hyötyä siitä on?
Halusin tanssimaan, mutta jouduin odottamaan sinua!
Tanssia - tuolla mahallako?
Anita.
Anita!
- Minulla on nyt parempi olo. - Niin minullakin.
Apua!
Mitä sinulla on tuon pään sisällä?
Mitä sinulla on?
- Sinulla on toinen nainen. - Ei ole.
Eikö?
Mennään tanssimaan.
Oletko ennen tanssinut ladossa?
En. Tämä on ensimmäinen kerta.
Odota tässä. Haen juotavaa.
Odota.
- Kaksi lasia. - Maksan myöhemmin.
Sopii.
Alfredo!
Missä sinä olet?
Älä jätä minua yksin!
Mikä häntä vaivaa?
Ei se mitään ole.
En näe. Olen sokea.
Musiikki on niin kaunista. Älkää lopettako tanssia minun takiani.
Soittakaa!
Nopeammin!
Nopeammin! Miten ihanaa.
Nosta minut lentoon!
Hänellä on niin kauniit silmät.
Niin on. Todella kauniit.
Alfredo, anna suukko.
Haluaisitko juotavaa?
Tarvitset ryypyn. Minäkin tarvitsen.
Me tarvitsemme ryypyn, joten meidän pitää ottaa ryyppy.
- Eikö vain? - Niin.
- Sokea muka. - Et ole Alfredo. Kuka sinä olet?
Kamalaa! Etkö yhtään sääli sokeaa tyttöä?
Hirviö!
- Tässä. - Alfredo.
- Lopeta tämä leikki. - Eikö olekin sääli?
Alfredo, miten saatoit?
Et saa jättää minua enää yksin.
Lopeta.
Olet mahdoton.
Olen vaativa lemmikki.
Tämä on paras ystäväni Olmo. Tässä on Anita.
Anita, tämä on Ada. Tämä on Anita. Tämä Ada.
- Niin pehmeä. - Olisipa tällainen.
Se on lämmin.
Se tuntuu hyvältä.
Kaunis.
Aamulla epileptikko ja nyt sokea tyttö.
Vielä yksi, niin voit avata sairaalan.
Sinä se tässä sokea olet.
Ovatko ne valmiita?
Sokea tyttö!
Kiitos. Pelastit minut.
Muuten olisin teeskennellyt koko illan.
Tulet tänne hepenissä ja hajustettuna
nolaamaan meidät! Typerä. Hemmoteltu.
Miksi kutsut meitä? Junteiksi? Maalaisiksi?
Tiedän. Olet oikeassa.
Siinä käy aina näin.
En kestä enää, joten suljen silmäni ja törmäilen ihmisiin.
Pelkäätkö katsoa?
Mitä sinä näet?
Mitä hän näkee? Jonkun, joka on niin onnellinen...
En halua, että muutumme. Haluan, että pysymme näin.
Antakaa kätenne.
Laittakaa kätenne tähän.
Katso.
Kamalaa.
Anteeksi. Pyydän teiltä kaikilta anteeksi.
Se oli vain typerä vitsi.
- Olin tyhmä, tiedän sen. - Ei se mitään.
Anteeksi! En halunnut loukata ketään.
Antakaa anteeksi!
En ole sokea!
Anteeksi! Näen aivan hyvin!
Katsokaa! En ole sokea. Näen teidät kaikki!
- Onko hän humalassa vai...? - Mikset usko minua?
- Se oli vitsi! - Ei hän ole humalassa.
Hän on loistava. Hän tupakoi, ajaa autoa, kirjoittaa runoja.
Hän...on hyvin moderni. Sinä et ymmärrä.
Et ymmärrä, koska olet maalaistollo.
- Ulos! - Odottakaa.
- Vauhtia, kaikki! - Haluan kertoa erään asian.
Älä kaadu.
Apua! Kaikki! Nopeasti!
Fasistit, barbaarit, tapan heidät kaikki!
Kuka sinä olet?
Et tunne minua.
Mitä helvettiä sinä haluat?
Olet tylsä.
Nimeni on Ada Fiastri Paulhan.
Olen 21-vuotias. Maailman pahin ikä.
Isäni suunnitteli kymmenen liiran setelissä olevan kuninkaanpään,
joten ympärillämme oli aina rahaa,
vaikkei meillä sitä ollut.
Olen orpo. Kolme vuotta sitten
vanhempani järjestivät miljonääreille tutkimusmatkan Alpeille.
He katosivat railoon Matterhornissa.
He kuolivat kuten elivätkin: yli varojensa.
Minulla ei ole siskoja eikä veljiä.
Voin asua, missä haluan...
kenen kanssa haluan.
Kansantalo on tulessa!
Kansantalo palaa maan tasalle!
Kansantalo on tulessa!
En halua.
En halua!
Tule tänne.
Suutele minua!
Mikset kertonut, että olet neitsyt?
Koska et olisi uskonut minua.
Se on totta.
Etkö ole Ottavion rakastajatar?
Ottavion rakastajatar.
Herätkää!
Pietro Pecorari.
78-vuotias.
- Herätkää! - Maatyöläinen.
Herätkää!
Maanomistajien riistämä. Fasistien murhaama!
Herätkää!
Decimo Bonazzi. 74-vuotias.
Päivätyöläinen 7-vuotiaasta saakka. Maanomistajien riistämä.
Fasistien murhaama!
- Herätkää! - Jofen Zuelli, 72-vuotias.
Herätkää!
Maatyöläinen 7-vuotiaasta saakka. Maanomistajien riistämä.
Fasistien murhaama!
Herätkää!
Avatkaa ikkunanne! Miksette tule ulos?
Herätkää!
Ettekö halua nähdä?
Tulkaa ulos katsomaan heitä!
Herätkää!
Katso... Täällä ei ole ketään!
Se on ohi.
Tämä on loppu.
Olemme vahvoja!
Meitä on monta! Olemme yhdistyneet!
He tappavat meidät kaikki.
Kuuntele...
He tulevat.
Niin, he tulevat.
He tulevat.
He ovat täällä. Katso, Anita.
- Minulla on huono olo. - Johtuuko se vauvasta?
Mikä lapsi sinä oletkaan. Aikaa on vielä.
Se on päättynyt.
Näitkö sen?
Sellainen väkijoukko... Kukapa uskoisi, että he ovat kaikki sukua.
- Minä en usko. - Heitä oli ainakin yli tuhat.
Sanovat, ettei se ollut vahinko. Se sytytettiin tahallaan.
Siellä on 2 000 punaista!
Hei, Barone. Näytät siltä kuin olisit ollut hautajaisissa.
Oletko surullinen? Teimmekö mielestäsi virheen?
Älä koskaan kadu. Älä koskaan pelkää.
Pelkää ainoastaan pelkoa itseään.
Tehdäänkö muutama laskos? Ne tekevät paidasta elegantimman.
En halua eleganssia vaan voimaa.
Tämä ei ole paita vaan symboli. Se on lippu ihmisille.
- Näyttääkö hyvältä, Barone? - Miehekkäämmältä.
Miehekkäämmältä, muttei sievältä. Ei sievältä.
Te kaikki saatte tällaisen.
Kun te kaikki näytätte tältä, ihmisillä on joku esikuva.
Anna se kissa. Kuulkaa...
Kommunistit ovat nokkelia.
He vetoavat tunteisiinne.
He ovat kuin tämä kissimirri. Sekin vetoaa tunteisiin.
Kommunismi on tauti.
Se voi tuhota maailman. Tulkaa ulos.
Jos tällä pikkukissalla on kommunismi,
ette saa sääliä sitä.
Teidän on ajateltava kaikkia muita kissoja ja suojeltava niitä.
Suojeltava kaikkia niitä kissoja.
Teidän on katsottava tätä kissaa
ja sanottava: "Tuo ei ole kissa. Se on kommunisti."
Ja teidän on tuhottava se!
- Mitä pakotamme kommunistit tekemään? - Paskomaan!
Entä Työläisten liiton?
Paskomaan verta!
LOPPU - NÄYTÖS l